Stručni skup odgajateljica u vjeri
![Stručni skup odgajateljica u vjeri](/userdocsimages//slikem/img_6183_resize_s.jpg?width=200&mode=max)
Stručni skup za odgajateljice u vjeri i odgajateljice na teološko-katehetskom doškolovanju s područja Varaždinske biskupije, u organizaciji Katehetskog ureda i Agencije za odgoj i obrazovanje, s temom “Stilovi roditeljskog odgoja i njihov utjecaj na dijete“, održan je u subotu 15. siječnja u dvorani biskupijskog Pastoralnog centra u Varaždinu.
Varaždin, 15. siječnja 2011.
Predstojnik Katehetskog ureda vlč. mr. Damjan Koren pozdravio je sve nazočne, među kojima je uz 50-ak okupljenih odgajateljica i predavače - Brankicu Blažević, višu savjetnicu za vjerski odgoj djece predškolske dobi pri NKU HBK, prof. dr. Vladimira Grudena, poznatog psihoterapeuta, Gordanu Barudžija, višu savjetnicu za vjeronauk u školi pri AZOO, bio i varaždinski biskup mons. Josip Mrzljak.
Biskup Mrzljak ohrabrio je prisutne odgajateljice da ustraju u svojim naporima i nastojanjima da u povjerenoj im djeci usađuju kršćanske vrednote, koje su očito zapostavljene u današnjem društvu. Pohvalio je i organizatore za profesionalnu skrb o odgajateljicama u vjeri, kao i na izboru teme i predavača, posvijestivši svima činjenicu da je upravo papa Benedikt XVI. izabrao temu OBITELJ kao središnju temu svog prvog posjeta Republici Hrvatskoj 4.i 5. lipnja ove godine. U tom kontekstu biskup je sve odgajateljice potaknuo da u svojim vrtićima porade na pripremi djece i roditelja za taj povijesni događaj.
Zatim je u prvom predavanju pod naslovom “Odgojni putovi“ prof. Gruden prenosio svoje veliko životno i profesionalno iskustvo s područja odgoja djece. Podsjetio je prisutne da je odgoj specifična međuljudska društvena pojava koja omogućuje povijesni kontinuitet društvenog života, kao i prenošenje i unapređivanje kulturnih tekovina kroz niz naraštaja.
Prije svega je istaknuo da svaki odgojitelj/odgajateljica treba u svom osobnom životu postići moralnu i duhovnu vrijednost, kako bi to isto mogao prenositi djeci koju odgaja. Odgaja odgojitelj, a ne metoda. Nije dovoljno i nužno primarno prenositi samo znanje. Treba upoznati osobu koju odgajaju. Trebaju spoznati njezine potrebe, želje, pozitivne karakteristike, probleme … Naglasio je da uvijek trebaju biti svjesni da nisu “prvi“ odgojitelji, da zapravo samo nadograđuju obiteljski odgoj. Uz pozitivnosti u odgoju, ima i krivih postupaka roditelja. Nabrojio je neke prepoznatljive karakteristike ravnodušnog, popustljivog, autoritativnog i demokratskog odgoja, kojima se dijete može krivo usmjeriti u život. Da bi odgojitelj “bio i ostao na visini zadatka“, treba se trajno usavršavati i tako zadržati kontinuitet promjene, jer takav stil života i rada rezultira promjenama kod djece. Odgajatelj treba izgraditi vlastitu osobnost, treba biti emocionalno zrela osoba, koja će odgajanicima prenositi Božju mudrost, ljubav, sklad i mir. Zapravo u sebi treba “izgrađivati“ raj, na što je pozvan svaki pojedinac. U tom je kontekstu prof. Gruden parafrazirao papu Benedikta XVI., koji je rekao da su pakao, čistilište i raj subjektivni doživljaji izvan prostora i vremena – u nama. O vječnosti, koja je izvan vremena, ne može se raspravljati u vremenu i prostoru.
U drugom dijelu susreta je viša savjetnica Brankica Blažević u svom izlaganju na temu “Obitelj i vrtić u zajedničkom ostvarivanju odgojnih ciljeva“ naglasila tu neprocjenjivu važnost roditeljskog odgoja djece u obiteljskom ozračju. Dijete tijekom odrastanja uči preuzimati odgovornost za svoje interese i postupke te postaje društveno odgovorno – priznaje druge i njihove želje i potrebe. Zadaća je roditelja što kvalitetnije baviti se s djetetom i uključivati ga u odgovorni život u obitelji, na primjerenoj mu razini. Sve što djeca proživljavaju s roditeljima u obitelji, reflektira se na ponašanje i život u vrtiću. Idealno je da se ostvaruje sklad na tim relacijama. No, svjedoci smo da djeca sve više žive u stresnim situacijama u obitelji (rastava braka, nezaposlenost …) pa je jedna od zadaća vrtića, koji provodi Program katoličkog vjerskog odgoja, pronaći načine kako pomoći obiteljima da se dijete razvije u sretnu, zadovoljnu, odgovornu i socijalno kompetentnu osobu.
Navodeći mnoge primjere iz prakse katoličkih vrtića grada Zagreba, u kojima je ona pedagog, ponudila je modele rada i s djecom i s roditeljima za “ozdravljenje“ odnosa u obitelji. Tako je npr. predložila neke aktivnosti s djecom i roditeljima iz priručnika “Njihovo je kraljevstvo nebesko“ – moji roditelji i ja radimo zajedno, igre u obiteljskom centru, moj tata i mama u vrtiću, proslava rođendana, likovne radionice, album – sve o meni i mojoj obitelji, što bi ti učinio/la …).
Zaključila je mislima da i roditelji trebaju biti aktivni sudionici u vrtiću kao posredovatelji zajedničkih vrijednosnih normi. Tako će dijete u ozračju odgojnih sastavnica na socijalnom, psiho-pedagoškom, fizičkom i duhovnom području rasti i razvijati svoje potencijale i osobnost, a roditelji će vrtić doživjeti kao partnera u zajedničkom odgoju njihova djeteta.
Na kraju su viša savjetnica Barudžija i mr. Koren zahvalili predavačima na korisnim izlaganjima, te odgajateljice pozvali da svi zajedno porade na izgradnji “raja u sebi“, kao i da izneseno prihvate i provode u svom osobnom i profesionalnom životu.
V. Cesar